Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
- Hallo? - Hej, mor.
Velkommen hjem, Chloe. Du er vel hjemme?
- Jeps, i god behold. - Din bror har været hel ustyrlig.
Jeg glæder mig til at se ham.
Er alt klar til fars surprisefest?
- Far er her ikke, når du kommer hjem. - Hvad?
- Hvad er der sket, mor? - Han skulle arbejde.
- Fortalte du ham, at jeg kom? - Ja, skat, men -
- de ringede i morges, og... - Hvilket fly skal han med?
Mod London der går kl. 15.35.
- Han var ked af det, skat. - Sig til Raymie, jeg snart er hjemme.
Tak.
Dejligt. Værsgo.
Du må have set det hele? Du er midt i en katastrofe, hver gang jeg ser TV.
Hvordan er det nu? Det er et beskidt arbejde, men nogen skal gøre det.
- Må jeg spørge dig, hr. Williams? - Ja, selvfølgelig.
- Læser du Bibelen? - Tja...
Nok ikke så ofte som dig.
Matthæus 24:7 siger, at der vil være sult, pest og jordskælv diverse steder.
Alle disse ting. Katastroferne, krigene, det er alle tegn.
- Så Gud vidste, disse ting ville ske? - Gud ved alt, skat.
Hvorfor gør han så intet?
Han er vel Gud? Kunne han ikke stoppe en oversvømmelse, sende lidt regn?
Det er en falden verden. Gud skabte den perfekt, -
- og vi ødelagde den. - Hvem "vi"?
Mig? Dig? Ham?
- Herrens veje... - Er uransagelige, det ved jeg, -
- men folk tror alligevel, Han elsker dem.
Det er i sandhed mystisk.
Undskyld jeg afbrød.
Skal du min vej?
Jeg nød din tale.
- Det er jeg ked af. - Det skal du ikke være. Den var god.
Jeg går ud fra, det ikke var første gang?
- Første gang jeg sagde det højt. - Cameron Williams.
Buck i venners lag.
Jeg hedder Chloe Steele. Chloe i venners lag.
- Du går på universitetet. - Den udforskende journalistik er god.
Jeg ville bare sige tak for, at du reddede mig fra den skøre dame.
Tak min mor. Det er hende, jeg har øvet mig til.
- Er hun... Rimelig... - Skør?
Jeg kiggede min synonymordbog igennem i morges, og har valgt ordet "gak".
"Gak"? Det kan jeg lide.
- Må jeg købe dig en kop kaffe? - Ellers tak.
Kom nu? Hvad nu hvis jeg smider en lille kasse med syltetøj oven i?
- Det er fristende. - Ja, ikke?
Jeg venter på en, og han burde snart være her.
Min far.
Jeg fløj hjem for at overraske ham på hans fødselsdag, men noget kom i vejen.
Du er for meget!
Hav en god tur.
- Hej, skat. - Hej.
- Hvad laver du her? - Overrasker dig på din fødselsdag.
- Jeg blev kaldt på arbejde. - Jeps, det sagde mor.
Hvis bare du havde sagt, du kom. Vent, du er...
Du er Cameron Williams, hold da op! Er I to...
- Vi har lige mødt hinanden. - En fornøjelse, kaptajn.
- Ray. - Jeg lader jer snakke, og...
- Det var hyggeligt at møde dig, Chloe. - Du ser smuk ud.
- Tak. - Lad os snakke lidt.
- Hvordan går skolen? - Godt.
Hvad?
Ved du hvad jeg tænkte, da mor sagde, du ikke ville være hjemme?
At du var smuttet. Bare gået din vej.
Pakket tasken, smækket døren, og kørt væk.
Din mor og jeg har det fint.
Det er okay. Jeg bebrejder dig ikke.
- For hvad? - For at stikke af.
Men jeg stak jo ikke af. Du sagde, du troede, jeg var stukket af.
- Hvem er den pige? - Hvilken pige?
Stewardessen. Den smukke blondine.
Stewardesse? Jeg arbejder med et væld af dem, jeg kender ikke hendes navn.
Hvis det var for et år siden. Før mor gik fra snøvsen -
- så ville du være hjemme. Os alle sammen. Som en familie.
Chloe, du ved godt, mor og jeg blev gift i en meget ung alder, -
- og at forandringerne mellem 20 og 50-års alderen er enorme.
Hun gør det, hun finder rigtigt, du burde måske støtte hende lidt.
Mig? Hvad med dig?
- Du er på vej til London. - Du har ikke været hjemme siden jul.
- Jeg har mine studier. - Og jeg har mit arbejde.
- Hun prøver altid at tvinge det på mig. - Det ved jeg.
Jeg ved godt, det sidste års tid har krævet noget tilpasning, men -
- hun er din mor, og du... Vi burde begge støtte hende mere.
- Du savner hende. - Ja.
Men hvis hun stikker af med en anden mand, kan det lige så godt være Jesus.
Hvor er din ring?
I bilen. Jeg har den aldrig på, når jeg flyver.
Chloe, din mor betyder alverden for mig. Det sætter jeg ikke over styr.
Jeg må af sted. Vi snakkes ved, når jeg kommer hjem.
- Der er jeg her ikke. - Men du kommer snart hjem igen, ikke?
Her. Bilen holder hvor den plejer.
Vær sød ved mor, hun skal nok blive god igen.
Jeg elsker dig.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
- Undskyld. - Hvad?
Undersøgende journalist, husker du vel?
- Sikkert. - Ja.
Tak.
Jeg er bare lidt skuffet.
Det betyder meget for mig, at vi kan tilbringe tid sammen.
Han ville sikkert blive, hvis det var muligt.
...til Tyrkiet, i en sportstrøje.
Han kommer op til gaten og smider to døde kaniner på gulvet.
Og stewardessen siger, "Beklager, vi tillader kun et stykke håndbagage."
- Undskyld, den var dårlig. - Hattie synes, den var god.
Hvis du har flere dårlige vitser, finder du mig bare.
Har de løst computerproblemet?
Desværre ikke, noget af udstyret i cockpittet er forældet.
Ja, og du fik mig til at flyve mod øst. Om seks timer, er jeg ni timer ældre.
Gør det i seks år, så indhenter du måske mig.
Tillykke med dagen. Hav en god tur.
- Taler din mor ikke om andet? - Det virker ikke sådan.
Hvordan kan nogen se et jordskælv i nyhederne, -
- og så prøve at overbevise folk om, at det er noget godt?
Giver det mening?
Dagen efter tsunamien, var der en kvinde, ved navn Medina.
Hun mistede tre af sine fire børn, de blev trukket med ud i havet.
Hun holdt fast i et træ, med et seks uger gammelt barn i armene.
Hun var sikker på, at Gud reddede hende, -
- og barnet, at hun faldt på knæ. Hun takkede ham.
Takkede hun ham for at dræbe de andre?
Hun fik ikke chancen.
Hun nægtede at forlade stedet, da det blev evakueret.
Gud passede jo på hende.
- Og? - Mudderskred.
Begravede hele byen.
Hvordan kan folk se sådan noget, og bare...
Hvis man søger nok, finder man, hvad man søger.
Man skal muligvis ignorere mange ting undervejs.
En af tingene kan være sandheden.
Hvad så du i landsbyen?
Jeg så mennesker, der havde mistet alt, som betød noget.
- Spurgte du hvorfor? - Jeg ved hvorfor.
- Tsunami. - Du ved, hvad jeg mener.
Nej, det gjorde jeg ikke.
Hvis du skal finde en grund til, at sådanne ting sker, så...
Så ender du med at råbe af fremmede i lufthavnen.
- Jeg elsker det grin. - Åh, nej.
- Hvad? - Jeg tænker på Rays vittighed.
- Han får mig til at grine. - Ray?
- Du mener kaptajn Steele? - Kun foran andre.
Virkelig? Er I?
Ikke endnu, men vi planlægger at være sammen i London.
Hvorfor har du intet sagt?
Hvor skal du hen? Fortæl mere.
Jeg havde brug for at tale med nogen i dag, tak.
- Jeg ringer til dig. - Virkelig?
- Så du ikke glemmer mig. - Ja.
Du har sikkert en pige i hver lufthavn. Ringer du til alle?
- Faktisk ingen af dem. - Chloe.
- Hej, Jim. - Jeg har billetterne til din far.
U2?
- De er svære at skaffe. - Det tog mig to uger.
To uger?
Jeg er ked af det, Chloe.
- Jeg beder dig, hr. Williams. - Jeg kommer, undskyld.
Chloe, jeg...
- Vil du give dem til min far? - Selvfølgelig.
Din...
Undskyld, vær så god.
- Jeg beder dig, hr. Williams. - Undskyld.
Undskyld, kaptajn.
Chloe bad mig give dig dette.
- Du er GWN-fyren, ikke? - GWN fyren, ja det er mig.
- Cameron Williams, dette er Chris Smith. - Rart at møde dig.
Velkommen ombord på flyet til London.
Rejsetiden vil være 6 timer og 30 minutter. God tur.
Fik du hendes nummer?
Jeg så jer i hallen for en time siden.
Og du var den sidste, der steg på.
Tænk, jeg kunne have brugt en time med dig i stedet.
Hvorfor er det jer foran kameraerne, der altid får tøserne?
Måske fordi vi ikke ligner en kostumeprøve til Glee.
Ja, den var god.
- Tak, fordi vi flyver på første klasse. - Du behøver ikke takke.
Med dem, du skulle sidde ved siden af dernede, så burde du.
Dig kender jeg.
Se, George. Det er Frank Sinatra.
- Hvad siger du? - Det er Frank...
Hør George, vi er hjemme.
Vi er da ikke hjemme.
Han kan godt blive forvirret.
God eftermiddag, dette er kaptajnen der taler.
Vejret ser ud til være godt, så det skulle blive en god tur.
Sæt jer tilbage, og nyd vores gode service.
Vi vil servere mad og drikke. Så sæt jer tilbage og slap af.
Du behøver ikke fortælle dem noget, gør hvad du er bedst til.
Men hvis du siger noget, der får dem til at lugte en overtagelse, så drop det.
Jeg efterlod firmaflyet i Houston.
Jeg er i London, inden de ved, jeg er væk.
Af sted med dig, farvel, gør det.
I har tilladelse til at flyve.
Chloe!
Kom her!
Du er så stor.
- Købte du noget i lufthavnen? - Du må vente og se.
Kig deri og se, hvad der er.
Den nye baseballhandske, jeg har ønsket mig.
Mor! Chloe er kommet!
Hun er kommet.
Hej, skat.
Du ser fantastisk ud.
- Vil du have noget at drikke? - Gerne.
Jeg fik en ny baseballhandske.
Seks timer til London. Det vil vi snart grine af.
Det vil hyperjetflyet ændre på.
- Hvorfor det? - Forsvarsministeriet.
- Sagde du forsvarsministeriet? - Ja.
De er ved at lave et nyt fly.
Det kan medbringe 300 passager. New York til London på seks minutter.
- Seks minutter? - Seks minutter.
- Det er hurtigt. - Jeg tror, de lyver.
- Godt gættet. - De ville ikke udvikle det selv.
Jeg tror, de har udviklet dem fra noget andet.
- Måske noget fra Area 51. - Ja.
En whisky, tak.
Var din far overrasket?
- Ja, det må man sige. - Det må betyde meget for ham.
- Han virkede sur over, han måtte rejse. - Det kunne jeg se.
- Hvordan gik turen? - Godt.
- Hvad med skolen? - Fint.
Gæt, hvem jeg mødte i lufthavnen.
Buck Williams.
- Undskyld, Cameron Williams. - Fra nyhederne?
Talte du med ham?
Det gjorde jeg faktisk.
Han er en sød fyr.
Som også ser godt ud.
Jeg sagde, du var fan af ham.
Og du er forresten ikke den eneste, der tror, -
- at hvert eneste jordskælv er jordens undergang.
En tosset kvinde, trængte ham op i et hjørne i lufthavnen...
Jeg mente det ikke på den måde.
Han er en sød fyr.
Chloe, skat...
Jeg vil ikke presse dig. Jeg ved, det føles sådan.
Jeg vil bare have, du forstår.
Dette er vigtigt for mig, og det er du også.
- Du skal bare være klar. - Klar til hvad?
Bare glem det.
- Kan vi tale, uden du lukker mig ude? - Jeg er kun lige kommet.
Jeg orker ikke tale alvorligt.
Okay, men vil du ikke lige lytte?
Jeg har bedt for, du skulle komme hjem. Det er derfor, Gud fik dig hjem.
Hvad sagde du? Fik Gud mig hjem?
Gud fik mig ikke hjem. Jeg tog selv hjem.
Jeg købte selv billetten. Gud havde intet med det at gøre.
Hvis Gud fik mig hjem til fars fødselsdag, -
- hvorfor lod han ham så flyve til London?
- Måske fordi vi skal tale sammen? - Det tror jeg ikke.
Men en ting ved jeg, Gud er grunden til, at far ikke er her nu.
Chloe.
- Skal jeg hjælpe med bagagen? - Bad jeg om hjælp?
- Jeg kan lægge den derop. - Det kan jeg også.
Hvad kigger du på?
Vil du spørge om noget?
Vil du vide, hvordan jeg kører?
Hvor jeg køber tøj?
- Hvordan jeg når et urinal? - Hvad er et urinal?
Det er min far. Han spiller fodbold.
- Det er fint, unge. - Han kommer måske på TV i morgen.
Spiller din far bold på TV? Hvilket hold?
Kom så, Jets!
- Hvad er der med armen? - Cosmo, det er min hund.
- Han væltede far ud af hængekøjen. - Virkelig?
Far blev så sur, han smed Cosmo i poolen.
Hvad sagde jeg til dig, om at forstyrre andre?
- Så du spiller? - Ja.
Vil du give barnet en andel?
Hendes far er P.K. Carvell. Hun har ikke brug for pengene.
- Hvor skal du hen? - Ud.
- Må jeg komme med? - Ikke nu, Raymie.
- Okay, hent dine ting. - Fedt!
- Kan vi tage hen i centeret? - Ja, det kan vi.
Jeg har hørt, de har 80% udsalg i Gamestop.
- Tror du, mor er skør? - Hvad?
Nej, jeg var bare sur.
Far sagde, at pastoren vaskede hendes hjerne.
- Det er bare en vits. - Er det?
- Jeg forstår den ikke. - Heller ikke mig.
Det må være surt.
- Hvad? - At flyve på din fødselsdag.
Regningerne skal jo betales.
Hvor længe er Chloe i byen?
Jeg strækker benene, og ser til mandskabet.
Raymie. Du skræmte livet af mig.
Må jeg få en? Den er ikke så dyr.
Jeg har dem.
Jeg finder en måde at betale dig tilbage på.
- Hvad er der galt? - Ingenting.
Jeg troede, pladserne var tættere på scenen.
- Kaffe? - Ja.
Hun skal nok klare sig.
Mor.
Hun går stadig med halskæden. Den du lavede til hende.
Hun tager den aldrig af.
De skal nok klare den, ikke? Mor og far?
Ja da. Far blev bare kaldt på arbejde, der var intet at gøre.
- Fortalte far dig om mit spil? - Vi snakkede ikke om andet end dig.
Han sagde, du var den bedste baseballspiller i verden.
Ved du hvad? Han har ret.
- Jeg elsker dig. - Jeg har savnet dig.
- Katie?! - Sæt Dem ned.
Har I set min datter?
De er nødt til at tage plads.
Chris, luk mig ind!
Chris...
Raymie?!
Hvor er hun?
Sæt jer ned!
Sæt jer så ned!
Jeg finder ud af, hvad der foregår.
Kom så, vi vil have svar. Jeg vil tale med kaptajnen.
- Vil I... - Jeg vil tale med kaptajnen!
Jeg vil tale med kaptajnen! Åbn døren!
Giv agt! Her er kaptajnen.
Dette er kaptajnen. Alle passagerer bedes sætte sig ned.
- Stop så! - Der er noget galt!
Vil I ikke nok?
Vi oplever en trykforskel. Vend tilbage til jeres sæder, og tag masker på.
Sæt dem ned.
Det er skørt.
Er du okay?
Kom nu!
Stop!
Dette er PanCon 257, vi har en nødsituation.
Mayday, mayday, her er PanCon Heavy 257, kom ind.
Jeg fik trykket til at falde, så de ville sætte sig. Det er okay nu.
Alle ombord er skræmt fra vid og sans.
Jeg har brug for din hjælp. Kan du det?
Jeg giver en besked til passagererne, hold øje med cockpittet.
Goddag, jeg er Kaptajn Steele. Bliv siddende med selerne spændt, -
- men I kan nu tage maskerne af.
- Hvad foregår der? - Mine børn! Hvor er de?
Jeg ved, I vil have svar, det vil jeg også. Jeg vil gøre mit bedste, -
- men nu må jeg gøre mit job, så vi alle er i sikkerhed.
- I sikkerhed fra hvad? - Sæt dig ned!
I sikkerhed fra vores egen panik, som er den største trussel i øjeblikket.
Jeg beder stewardesserne om en optælling.
Hvad end der er sket med de forsvundne passagerer, så finder vi dem.
Jeg har ikke kunnet få kontakt med nogen, så jeg ved ikke, om denne -
- hændelse kun er sket os, eller om andre i området også er ramt, -
- men jeg lover at give besked, så snart jeg har nyt.
Er det alt?
Raymie?
Jeg forstår. Vent et øjeblik.
Kimmy.
Åh nej. Kimmy.
RINGER TIL... IRENE
INGEN FORBINDELSE
Kimmy er væk! Hvad sker der, Ray?
- Du må tage dig sammen, Hattie. - Bare hold om mig.
Hør nu efter...
Vi er trænet til nødsituationer, så vi gør vores job, men jeg er alene her, -
- så du er nødt til at fokusere. Okay?
- Okay? - Okay.
Gå tilbage og tjek passagerlisten.
Lad os i det mindste finde ud af, hvem de er, og hvor mange der mangler.
Ray, jeg er bange.
- Er du ikke det? - Det bliver jeg, når jeg får tid.
Vær sød og hjælp. Ingen vil hjælpe.
- Du er nødt til at hjælpe. - Jeg er ked af det.
Dette er Cameron Williams, der rapporterer fra PanCon 257.
Vi er et sted over Atlanten, på vej mod London.
Men omtrent tre timer fra JFK -
- skete der noget umuligt, på dette fly.
Frue, kan du fortælle, hvad du så?
Jeg ved det ikke.
Børnene er væk. De er forsvundet.
- Hvad gjorde du, da det skete? - Ingenting.
Jeg sad her, jeg troede, jeg måske var faldet i søvn -
- og måske tabt ham. Men så skreg nogle andre.
Jeg ved det ikke.
Hvor utroligt det end lyder, er folk på flyet bare -
- forsvundet. Og efterladt deres tøj.
Samt deres personlige ejendele.
Det er min brors.
Frøken, er du okay?
Det er ikke det.
- Det kan det ikke. - Hvad er det ikke?
Nej.
- Jeg ved, hvad der foregår. - Hvad ved du?
Okay.
Det er et dårligt trip.
Det er sket før.
Det varer ikke for evigt.
Hallo, kan nogen høre mig?
Det skal nok gå.
Lad os få dig hen på plads.
Sådan der. Få selen på.
Du sagde, du vidste, hvad der skete.
Intet af dette sker.
Det er okay, vi kommer igennem dette.
Du har ret, intet af dette sker.
Slap af, og sæt dig tilbage.
Prøv at få sovet.
- Kan du fortælle hvad du så? - Det samme som dig.
- Det ser ikke anderledes ud herfra. - Hold nu op.
Skete der noget underligt, inden folk forsvandt?
Et lysglimt, en lyd noget som helst.
Nej.
Hvad med der? Hvem var det?
Ved det ikke. En eller anden mand.
Noget usædvanligt ved ham?
Der er noget usædvanligt ved os alle.
Fjern det fra mig.
Det er hos Steele, læg besked med navn og nummer.
Mor, tag telefonen, jeg ved ikke, hvad der sker.
Raymie, hvis du er kommet hjem, og kan høre mig, -
- så hør hvad jeg siger. Jeg ved, du er bange.
Jeg er også bange, men du er nødt til at tage telefonen.
Jeg er nødt til at vide, du er okay.
Jeg er nødt til at høre din stemme.
Jeg elsker jer.
Jeg tror, det vi skal gøre nu, -
- er at bede en bøn. - En bøn?
- En bøn til hvem? - Gud.
Hvis Gud?
- Din eller min? - Bare til Gud.
- Ved du, hvad jeg tror? - Nej.
Meddelelse til alle, vi vender tilbage til New York.
Vi vil være der om tre timer.
Hvem er derinde?
Raymie!
Det er Irene Steele.
Er du okay?
- Har du talt dem? - Jeg har prøvet.
Men de fleste af dem sidder ikke på deres pladser.
De er bange. Det er vi alle.
Lad os håbe, det ikke sker igen.
Hvad er det?
Charlie 1581, det er PanCon 257, kan I høre mig?
Charlie 15-81, vi har et nødstilfælde.
Charlie 15-81, det er PanCon 257, kan I høre mig?
Charlie 15-81, I nærmer jer vores flyvebane.
Vi har en nødsituation.
I nærmer jer vores flyvebane. Gå ud, og forbered kabinen.
Nu!
Alle passagerer bedes sætte sig og tage deres seler på med det samme.
Charlie 15-81, I er i vores luftrum, jeg stiger 1000 fod.
Det er 1-0-0-0 fod.
Mayday. Dette er PanCon 257.
Vi har været i en kollisionsulykke.
Charlie 15-81 er nede.
Vores koordinator er...
4-7...
Dette er en nødsituation.
Vi har et forulykket fly. Der er brug for hjælp.
Jeg gentager, dette er en nødsituation.
Der må da være nogen derude?!
Hvad er der galt med jer?
Tror I virkelig, terrorister kunne udvikle sådan et våben?
- Det er ikke en bilbombe. - Våbnet kan ikke være menneskeskabt.
- Hvad er det, du siger? - At de måske blev bortført.
Rumvæsner? Helt ærligt.
Han er noget for sig selv, hvad?
Pas på hovedet. Langsomt.
ENDEN ER HER!
HOSPITAL I KAOS, MENS FOLK LEDER EFTER DERES KÆRE
- Er alle uskadte? - Mistede det andet fly nogen?
Det ved jeg ikke.
Du må tage et billede af vingen til kaptajnen.
Undskyld mig...
Raymie?
Raymie!
Okay.
Her er, hvad jeg kunne få med.
Vi var vist 15 centimeter fra at miste en vinge.
- Og så er spoileren væk. - Hvad betyder det?
At det bliver sværere at sænke farten, når vi kommer hjem.
Landingsbanen ved JFK er lang nok. Godt vi ikke ramte halen.
Ja, der var vi søreme heldige...
De er alle sammen væk.
Ikke kun babyerne. Også de andre børn.
Er du sikker? Jeg leder efter min bror.
Jeg hørte nogle læger snakke.
Det er ikke kun her. Det er alle vegne.
Overalt i verden.
De sagde, ingen havde set et eneste barn, siden det skete.
Vi har enten skadet en sensor til, eller også... Cameron, -
- autopiloten er væk. Tjekker du for lækager i bag?
Du mener brændstof?
Jeg stiger et par tusind fod, bare for en sikkerheds skyld.
Perfekt.
- Vi må tilbage. - Vi er på vej.
Nej, til der hvor de forsvandt. Jeg må finde mit barn!
Vi mister brændstof. Der er ikke nok til at nå hjem.
- Kommer vi ikke hjem? - Vi har reserver.
Er der ild i os?
- Vi har ret til at vide, om vi skal dø! - Ingen skal dø.
Hør efter!
Ingen skal dø. Hører I?
Kaptajnen har ret. Selv om det er svært, må vi forholde os roligt.
- Vingen brænder. - Vingen eller udsivningen?
Udsivningen, den er stor.
- Det skal nok slukke sig selv. - Men?
Det er brændstof. Brændstof vi skal bruge til hjemturen.
- Kan du stadig få os hjem? - Det kommer an på...
Om lækagen er her... Eller her.
- Hvad gør vi? - Lader det brænde og ser, hvad vi har.
Okay.
Ilden er slukket.
Målerne har ikke ændret sig.
- Betyder det, vi er løbet tør? - Nej, at vi ikke ved det.
- Og jeg har mistet højderoret. - Hvad?
Højderoret. Vi kan ikke stige.
Det ser ud til, vi har begyndt vores nedstigning to timer for tidligt.
- Utroligt vi ikke kan nå nogen. - Har du en satellittelefon?
- Undersøgende journalist. - Pilot.
Det eneste andet fly heroppe var det, vi ramte.
Snakkede du med dem? Mistede de nogen passagerer?
Jeg ved ikke med passagerer, men jeg ved dette:
Der var ingen, der fløj flyet.
Undskyld, jeg tænkte på...
- Hvad nu, hvis de stadig er her? - Hvad?
Jeg mener...
Hvis vi ikke kan se dem.
Hvis de er usynlige.
- Jøsses. - Er usynlig mere skørt end forsvundet?
Det er vagtselskabet, vi har modtaget en alarm fra jeres bolig.
Grundet mange alarmopkald...
- Hvad kender du til Kimmy? - Hvad?
- Hvor godt kendte du hende? - Ikke så godt.
- Det var min tredje tur med hende. - Hent hendes ting.
Alt, hendes taske, bare hent tingene herind.
- Jeg beder dig. - Okay.
Vi har et andet fly i vores flyvebane. Sæt jer og tag jeres seler på.
Charlie 15-81, du er vores luftrum. Jeg stiger 1000 fod.
Det er 1-0-0-0.
Tøm hendes taske.
Kom nu.
Hvad leder du efter?
Torsdag 13.30 BIBELTIME
Enten er jeg blevet skør, eller også er verden.
Hvad fabler du om?
Jeg ved, hvor de er.
- Hvad nu, hvis vi ikke er, hvor vi tror. - Hvad mener du?
Hvis vi nu er kommet gennem et ormehul? En revne i rum og tidsdimensionen.
Vi kan være i en anden dimension, hvor de ikke eksisterer.
- Det er vanvittigt. - Stop!
- Jeg ved, hvad der foregår. - Gør du?
- Hvor meget betalte de dig? - Hvad taler du om?
Jeg forstår ikke, han gør dette, hun er min datter!
Jeg ved ikke, hvad du tror, der foregår, men...
- Hvor fik du den fra? - Dig!
- Hvor meget betalte han dig? - Hvad?
- Hvem? Hvad taler du om? - Frøken! Vær sød!
Hold mund!
Hvem er din mand? Vær sød at sige det.
- Hvorfor gør I dette? - Hør på mig.
Jeg lover, jeg har aldrig mødt din mand.
- Hvorfor er du med i dette? - Jeg ved ikke, hvad dette er...
Hvad nu, hvis jeg skyder dig i ansigtet?
Himlen?
Hvad er der sket med dig? Hvorfor siger du sådan noget?
Du har aldrig talt om Gud før.
- Hvor kommer det fra? - Fra min kone.
Vær sød, frøken. Glem ham.
Han er en idiot, men han er ikke en del af noget.
Er jeg en idiot? Hvad med hende?
Jeg beder dig, frøken. Peg på mig i stedet.
Sådan der. Godt.
- Fortæl, hvad der foregår. - Han prøver at tage hende.
Han tror, han kan købe alt. Jeg tog min datter og stak af.
Jeg faldt i søvn.
Nogen puttede noget i min drink, jeg burde havde vidst det.
Det er umuligt.
Flyet landede, mens jeg sov.
Han tog hende, og har fået jer alle til at lyve.
- Jeg kan ikke miste hende. - Hør på mig.
Jeg har været vågen hele tiden.
Flyet landede aldrig. Ingen steg af flyet.
Hvor er hun så?
Jeg kan ikke miste hende. Hun er mit et og alt.
Han tror, jeg er skør. Hvad skal jeg nu sige?
- Hun forsvandt bare. - Jeg ved, hvor hun er.
- Pastor Barnes? - Chloe?
- Åh nej. - Gudskelov, er du her.
Da min mor og Raymie forsvandt, troede jeg, det var Gud.
Det var ham. Som han lovede.
- Hvad? - Det er sandt.
Hvorfor er du her stadig?
Det står i biblen.
Jeg var på lejrskole engang, og alle talte om det.
De sagde, at en skønne dag ville millioner af folk...
- Bare forsvinde. - Millioner?
- Hvad ellers? - Det husker jeg ikke.
- Det er længe siden. - Siger du, det var Djævlen?
Nej, det var Gud.
- Det tror I vel ikke på? - Det er ligegyldigt.
- Hvor er de? - I Himlen.
- P.K. havde ret. - Hvad mener du?
- Måske er jeg skør. - Nej.
- Hun er bedre tjent uden mig. - Lad være.
Nej! Lad være!
Verden er bedre tjent uden mig.
Hør her. Lad være.
Du må ikke give op.
- Har du børn? - Nej.
Men jeg havde en syg mor.
Min far prøvede alting. Lægerne, medicin...
Men til syvende og sidst betød det intet.
Jeg fandt hende efter skole en dag.
Hun lå bare stille.
Det gør du ikke over for Katie.
Vi ved ikke, hvad der er sket, men det er ikke Katies skyld.
Hun er derude et sted, og kigger på os.
Sådan.
Hattie?
Det handler ikke om os, men om sandheden.
- Den må du fokusere på. - Sandheden?
Er det dit alvor?
Det handler ikke om fortiden, men lige nu.
Det der sker på flyet lige nu. Det kunne ske overalt.
Er de alle i Himlen? Er det din konklusion?
Uden at tale med andre, -
- hopper du på den første forklaring, du kommer på.
Irene vidste, det ville ske.
Selv detaljerne. Hvordan er det muligt?
Sådan det skete. Måden de forsvandt på.
Selv hvordan tøjet forblev her.
Hvordan kan hun vide det?
Tænk over dette.
Du løj over for mig med din kone.
Du løj over for hende om denne tur. Og sågar for din datter.
Det lader til, at du lyver over for alle i dit liv.
Og nu beder du mig finde Gud?
Hattie?
Jeg forstår det ikke. Du var her dagligt.
- Du prædikede her. - Det er ikke nok.
- Hvad mener du? - Jeg kender ordene.
- Du må have tro. - Tro?
Tro på hvad? En Gud der dræbte min far?
En Gud der tog min mor og bror, og rev dem væk fra verden.
En Gud, der ødelægger fly og byer.
- Han tog dem, for at beskytte dem. - Fra hvad?
Fra de mørkeste tider i verden. Forfølgelse.
Efter syv års mørke, tog han dem til himlen.
Hvad med resten af os?
- Hvad med mig? Hvad skal jeg gøre? - Det handler ikke om, hvad vi gør.
- Det handler om tilgivelse. - Stop så!
Den Gud, min mor talte om, ville aldrig gøre sådan noget.
Chloe, lyt til mig.
Hvorfor skulle jeg?
Du hørte ikke engang på dig selv.
- Luftbetjent? - Ja.
Jeg havde helt glemt ham.
PanCon 257, det er centralen.
- PanCon 257 her. - Markus her. Ray?
- Marcus. - Hvor er du, Ray?
- Jeg måtte vende om. - Hvor mange mistede du?
- Så det er overalt? - Hele jorden.
Ingen ved hvor mange, men millioner.
Hvad med min familie? Ring til Irene.
- Hvordan er dit brændstof? - Kritisk.
Der ligger fly overalt og vejene er spærret. JFK er udelukket.
- Og LaGuardia? - Beklager.
- Hvor skal jeg tage hen? - Du må flyve ind over land.
- Jeg kan ikke flyve ind over land. - Hvad skal jeg sige?
- Syracuse er det nærmeste sted. - Det er umuligt.
De må gøre noget frit.
Marcus?
JFK kontroltårn, det er PanCon 257, jeg har næsten ikke mere brændstof.
Jeg har brug for en landingsbane.
- Er der en plan B? - Jeg vil være helt ærlig.
Vi mangler ikke bare brændstof, vi flyver på dampe.
JFK var det nærmeste sted, vi var heldige at komme så tæt på.
Vi har en mulighed, at de frigør en landingsbane hurtigt.
- Hvad med vandet? - Jeg kan ikke løfte næsen.
Rammer vi, går flyet i stykker.
Vi kan ikke...
Vi kan ikke lade de mennesker dø, uden at råde bod på deres fejltagelser.
Du er Venice Baxter, Toms datter.
Vi mødtes engang, på din fars kontor.
Du sad bag ham, ved et lille gult bord.
Jeg tænkte, han har sit sted dekoreret med alt det bedste.
Men han har et børnebord ved siden af sig.
Som om det er det flotteste møbel i rummet.
Nogle gange, så jeg ham kun på den måde.
Han prøvede i det mindste. Jeg har også en lille pige.
Hun var lille. Hun er gift nu.
Hun havde ikke et bord hos mig. Jeg havde altid travlt.
Jeg så hende aldrig.
Da alle forsvandt, tænkte jeg ikke på hende.
Selvom jeg ønskede anderledes, tænkte jeg på penge og muligheder.
Og mit næste møde.
Det, du sagde, om Himlen.
Hvor meget, jeg end ønsker at se hende, -
- håber jeg ikke, hun er der, når vi kommer hjem.
Prøv at ringe til Chloe.
Jeg har skam prøvet.
Jeg har tænkt på hende siden lufthavnen.
Det forstår jeg godt.
JFK, hører I mig?
Vi går efter kysten. Brændstoffet er kritisk.
Jeg skal bruge en landingsbane.
Hør her.
Jeg har et fly med folk ombord. Ingen spoilere eller andet, -
- og hvis vi løber tør, er der ingen vej tilbage.
Var du hos hende, da hun fik billetterne?
Ja, hun blev såret.
- Jeg skulle ikke have efterladt hende. - Du kunne ikke vide det.
Hun kom for at besøge mig, og jeg tog af sted.
Guderne må vide, hvad hun går igennem dernede.
Hun elsker dig, og vil forstå det.
Dette må ikke være vores sidste samtale.
"Det er den sørgeligste dag i mit liv."
Det kan jeg ikke.
Jeg må fortælle sandheden.
Hun må vide, at det ikke var hendes mors skyld.
Hver gang, Irene talte om Gud...
Gik jeg min vej.
Mor?
Jeg ved ikke, om du kan høre mig.
Men du skal vide...
At i morges følte jeg, at familien gik itu.
Og jeg klandrede dig.
Jeg ved, at det gjorde ondt.
Det er jeg ked af.
Det er jeg virkelig ked af.
- Hallo? - Chloe?
- Det er Buck. - Buck? Du er i live.
- Hvor er min far? - Lige her.
- Er du uskadt? - Far?
- Jeg troede, du var død. - Er du uskadt?
Ja, det kan man godt sige.
Men mor og Raymie er væk.
- Mor fortalte mig om det. - Det gjorde hun også til mig.
Jeg elsker dig, skattepige.
Jeg elsker dig mere end noget andet.
I lige måde.
Jeg er ked af, jeg løj over for dig.
Du skal vide, at jeg elsker dig. Uanset, hvad der sker.
Far? Hvorfor siger du det?
- Hvad sker der? - Vi er i luften.
Vi er på vej hjem, men vi har et problem.
Alle lufthavne er lukket, der er ingen steder at lande.
Jeg har ikke nok brændstof.
Chloe.
Far?
Chloe?
Mine damer og herrer. Vi flyver ind over New York.
Der er dog stadig en udfordring. Alle lufthavne er lukket.
I skal blive siddende på jeres pladser.
Med jeres seler fastspændt. Og forhold jer i ro.
Men jeg må være ærlig.
Dette er en alvorlig situation.
Vi har talt med jorden, og prøver at finde et sted at lande.
Men vi har ikke meget brændstof.
Hold godt øje med vores personale.
Hvis I tror på bønner.
Skal det gøres nu.
- Vil du bede med mig? - Ja, selvfølgelig.
Jeg kan stadig ikke få signal.
- Bliv ved med at prøve. - Det gør jeg.
- Jeg må få det ned. - Få det ned?
- Hvor? - Vandet.
- Men du sagde... - Det ved jeg.
Vi venter på JFK, men jeg skal bruge en landingsbane.
Der er kun byen, på hver side af lufthavnen.
Finder vi ikke et sted at lande, er vi et 400 tons missil.
JFK, det er PanCon 257. Vi skal nødlande.
Få hende tilbage. Bliv ved med at prøve.
Jeg har brug for jeres opmærksomhed, mens vi gennemgår nødprocedurerne.
Under sædet, finder I jeres redningsvest.
Jeres seler skal sidde stramt om jeres hofte, -
- indtil flyet holder helt stille.
Så skal I følge alle instruktioner fra personalet.
JFK, det er PanCon 257. Vi skal nødlande.
Kom nu.
Buck, kan du høre mig? Sæt mig på medhør.
Jeg ved, hvor I kan lande.
Den nye vej nær indkøbscentret. Jeg kan vist gøre plads.
Jeg finder det ikke i mørke.
Chloe, din telefon. Gå ind i kompas app'en.
Okay, vent lige.
- Okay. - Nede i bunden står nogle tal.
- Dem skal jeg vide. - 40.66.34 Nord.
73.78.32 Vest.
- Modtaget. - Hvor meget plads er der?
- En kilometer, men måske mere. - Hvor meget mere?
- Jeg skal bruge halvanden. - Øjeblik.
Chloe, er du der?
Syv... Otte...
Buck, kan du høre mig?
Hallo? Pokkers.
Kom nu.
Det er bare løgn.
Kom nu!
Vi skal kunne se, hvor landingsbanen begynder.
Hvordan har du det?
Må jeg sidde her?
Indtil din mand er tilbage fra toilettet.
- Så er vi løbet tør. - Hvad?
- Nej. - Vi kan stadig lande.
Men det vil gå stærkt. Vi har kun bremserne.
Vi får brug for alle meter.
- Far? - Chloe?
Er halvanden kilometer inde, men her er masser af udstyr.
Det er langt nok, men jeg skal bruge lys.
Okay, kan du se mine lys?
Vi er for langt væk. Det skal være større.
Tiden er ved at løbe ud. Vi er på vej ind nu.
Hvordan kan du ryge uden tændstikker?
- Der er ikke nok plads, vel? - Hun må ikke føle, det er hendes skyld.
Så er det nu.
- Kan du se noget? - Nej.
Hold øje. Vi er inden for fem kilometer.
Vi har et forsøg.
- Jeg ser stadig intet. - Kom nu, skat.
Der!
Kom nu...
Vi kan have ødelagt landingshjulene.
Far, du mangler venstre hjul.
Vi er hjemme.
Er alle uskadte? Alle må ud af flyet straks.
En ad gangen. Du hjælper dem nede på jorden.
Kom så. Nede på jorden, skynder I jer væk.
Kom så.
Kom nu. Forsigtigt.
Buck!
Tak.
Du gjorde det godt.
- I lige måde. - Hattie?
- Jeg er ked af det. - Det ved jeg godt.
Far?
Jeg skulle have været hos dig, mor og Raymie.
Jeg er glad for, at du er uskadt.
Jeg tænkte, du ville have disse.
- Gudskelov. - Er du okay?
Det ligner verdens undergang.
Nej, ikke endnu.
Det er kun begyndelsen.
"Men om den Dag og Time ved ingen." - Markus 13:32
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org